See on Archibald Suchot.
Aardeotsija, maadeavastaja ja insener.
Ta on 10 aastat ehitanud Aafrikas
igasugu kasulikke asju.
Muide, meie lugu algab Aafrika südames.
Noh, see päriselt pole Aafrika, vaid Connecticut
ja see on maja, kus elas Archibald,
enne kui ta saladuslikult kadus.
Aga selle loo seletab teile Archibald'i tütrepoeg.
Te näete, et ta on üpris armas laps, keda kutsutakse...
- Arthur'iks. - Arthur!
Kuhu ta seekord küll läinud on?
Ja koer on kah kadunud.
Alfred!
Jah, muidugi. Näete, et temast saab hea valvur koer,
Alfred!
Huvitav küll, mida ta õige valvab?
Sa võiks vähemalt vastata, kui ma kutsun.
Arthur?
Arthur!
Rünnak! Mehed, tulge mulle appi!
- Rahune maha. See olen mina, vanaema. - Vabandust
Ma olin Aafrikas.
On näha jah. Oli tore reis?
Suurepärane. Olin vanaisaga ühes hõimus. Vaata.
Vanaisa joonistas kanvaa, mille ta ühte ringi asetas.
Niimoodi, loomad sammuvad selle ümber, kuid meid ei leia.
Uskumatu!
Siin on kõik vanaisa leiutised, mis ta isoleeritud hõimule tegi.
Jah, ta oli rohkem Aafrika hõimudest huvitatud, kui ise enda.
Vaata, ta kaevas ühe super-sügava kaevu
ja leiutas bambuse kaunadest niisutus süsteemi.
Tead, need pole vanaisa leiutised,
vaid roomlaste.
Neid kutsuti viaduktideks.
Roomlased? Ma pole sihukeses hõimust kuulnud.
See on üks väga vana hõim.
Liidrit kutsuti Caesar'iks.
Nagu see salat?
Jah, nagu see salat.
Pane raamat tagasi, kust sa selle võtsid.
Peame poodi minema.
Palun, vanaema. Tohin ma tagasi sõita?
Ma ei tea, Arthur. Eks näis.
Palun. Vanaisa oleks alati...
Vanaisa pole siin ja mina vastutan.
- Kas ta jälitas sind? - Arvan, et mitte.
Suurepärane!
Suurepärane.
Palun väga. Kõik on seal.
Suurepärane. Suur aitäh sulle.
- Palju ma sulle võlgnen? - Oled peast segi?
Mitte kui midagi. Mine juba, enne kui ta sind näeb.
Olen sõnatu! Suur aitäh!
Ma arvestan sinuga. Anna teada kuidas läks.
Jah, kindlasti. Helistan sulle homme.
Arthur.
Arthur, pole vaja. Mine ära mängima.
Mine juba, nii kaua kui veel väljas valge.
- Aitäh, vanaema, - Muidugi.
Jah! Jah! Maailma meister!
Alfred!
Vaata tähelepanelikult.
Kohe saad tunnistajaks,
ühe riigi kõige suurema niisutus süsteemi leiutisele.
Suurem, kui vanaisa oma.
Parem, kui Caesar'i,
See on Arthur'i...
leiutis.
Suurepärane.
Jumal andku armu...
Alfred! Palju õnne!
Tähelepanuväärne leiutis. See läheb ajalukku, usu mind!
Arthur, telefon.
Pean vabandama,
kindlasti president helistab, et mind õnnitleda.
See polnud president kes helistas,
vaid Arthur'i vanemad helistasid linnast.
Ta oli sillas nende häält kuuldes.
Üks vanaisa töökaaslane,
aga ma tegin vanaisa joonise järgi ja see töötab suurepäraselt.
Loodan, et jõuate enne õhtut kohale...
Kui rasked ajad peres ka poleks olnud.
- Me oleme ikka veel linnas... - Igatses ta neid kohutavalt.
Arthur mõistis, et vanemad olid linna tööd otsima läinud.
Ei, mitte tõesti. Töökohti on tõesti vähe praegusel ajal...
Kuigi poisi kümnes sünnipäev peaks rõõmus aeg olema,
tegi telefonikõne ta väga kurvaks.
Oled mees nüüd ja me kõik peame ohverdusi tegema.
Ta kuulas, kuidas vanemad kogu aeg vabandasid,
et ei saa temaga olla.
Kullake. Ma luban. Hoia pea püsti.
Aga me igatseme sind väga, kullake...
Tõepoolest, ajad olid karmid
ja ta vanemad tegid kõike, et ta eest hoolitseda.
See polnud president.
Palju õnne sulle.
Palju õnne, kallis Arthur.
Palju õnne...
...sulle.
Tead mis?
Sa oled maailma parim vanaema.
Ja sina oled parim tütrepoeg.
Lase käia, puhu.
Kingitused enne.
Olgu siis. See on Alfred'ilt.
Mul pole kunagi uut olnud. Aitäh, Alfred.
Ehk ootaks viskamisega, kui oled välja jõudnud.
Okei, sul on õigus.
Ja see on minult.
See on kaunis.
Aga kuidas sa jõudsid kooki küpsetada?
Arvasin, et ahi oli katki?
Rauakaupluse Proua Kerman valmistas selle.
Ikka meeldib veel?
See on fantastiline.
Ainult liiga suur kolmele.
Ära pahanda vanemaid, Arthur.
Nad annavad endast parima.
Ma veetsin terve suve Inglismaal, internaatkoolis.
Kui tulin vaheajaks tagasi, olid nad juba läinud.
Igatahes, olen juba sellega harjunud.
Nad pole kunagi siin mu sünnipäeval.
Oota. Soovi midagi.
Soovin, et järgmisel sünnipäeval, oleks vanaisa siin koos meiega.
Igal õhtul oli see võrratu päikeseloojang meie päralt.
Täpselt sihukesse maastikku, sündis sinu ema.
Kui mina olin sünnitamas, maalis sinu vanaisa seda pilti.
Aga mida sina Aafrikas tegid?
Mina olin meditsiiniõde
ja sinu vanaisa oli juba insener.
Me kohtusime seal ja meil oli sama unistus,
et aidata teisi ja kohtuda suurepäraste isikutega.
- Kes need on? - Bogo Matassalai.
Vanaisa aitas neil niisutus kraavi ehitada
ja tagatiseks, andsin nad talle suure kotitäie rubiine.
Tõesti?
Jah.
Bogo Matassalai'd olid väga, väga pikad.
Öeldakse, et loodus tasakaalustab kõike vastanditega.
Hiinlased kutsuvad seda yin-yang'iks ja sajandeid
otsisid nad neid, et leida täiuslik kooskõla.
Ja kas nad leidsid neid?
Jah. Täpselt nende kõrval, elas üks teine hõim
ja neil oli sihuke eriline tunnus.
Nad olid sama pisikesed, kui üks hammas...
ja neid kutsuti Minimoy'deks.
Kas nad said üksteisega läbi?
Suurepäraselt.
Peagi olid nad lahutamatud.
Ühed olid uskumatult pikad, teised olid uskumatult pisikesed.
Ja ainult koos, oli neil täielik maailma ülevaade.
Kes see on?
- See on Printsess Selenia, kuninga tütar. - Ta on kaunis.
See on uskumatu.
Jah. Ja kuningas ise, andis su vanaisale...
saladuse, et kuidas neid leida, iga kord kui ta soovis.
Seda ütles vähemalt su vanaisa.
Ma tahaks kah Minimoy'dega kohtuda.
Ja nüüd, magama.
Magusaid unenägusid.
Me igatseme sind, Archibald.
Tõesti igatseme.
Ei!
Kuidas käsi käib, poisu?
Või, et see oli naljakas?
Jookse järgi, jõmpsikas!
Kena vise.
- Härra Davido. Te ehmatasite mind. - Ma palun vabandust.
Ma tulin maa asju lahendama.
Ei, aitäh. Me pole huvitatud.
Pole oluline. Tehtud, alla kirjutatud, suletud ja kätte toimetatud.
Te pole aega raisanud.
See oli kokkusattumus, tõesti. Olin täna hommikul kirikus...
Teie olite kirikus? Ma pole teid kunagi seal näinud.
Ma tavaliselt istun kõige taga. See on tagasihoidlikkus, tõesti.
Sa tõesti oleks pidanud seal olema. Sa oleks kohtunud linnapeaga,
kes kinnitas dokumenti mis ütleb, et kahe päeva jooksul
see maa ja kõik sellel olev, kuulub mulle.
Panga president tegi sinu võla ülekande mulle
ja usu või mitte, tead kes seal veel olid?
Notar ja politseiülem, kes kinnitasid väljatõstmiskäsu.
Nagu näed, ühtegi allkirja ei puudu
ja kui su abikaasa pole sellele paberile alla kirjutanud
48 tunni jooksul.
On mul kohustus teid siit välja tõsta.
Olgu teie pesu kasvõi märg või kuiv.
Sa peaks teda kah kuivama riputama.
- Kas peame majast lahkuma? - Kardan, et jah.
Ma pole enam võimeline seda raisakotkast Davido't tagasi hoida.
Aga see aare? Rubiinid, mis Matassalai'd andsid vanaisale?
Su vanaisa peitis need kuhugi siia õue peale.
Ma kaevasin nädalaid.
Ta peitis need nii hästi, et ma pole olnud võimeline neid leidma.
Kuhu sa lähed?
Arvasid, et istun ja veeretan pöidlaid 48 tundi?
Ma lähen otsin aarde üles!
Täpselt nagu ta vanaisa.
Sa peaks mu autot otsima ja mitte lihtsalt seal istuma.
Ma ei suuda uskuda, et ta peitis aarde õuele,
ilma vihjet jätmata.
Midagi, mis aitaks seda leida.
"Maltazard, Kuri M."
Loodan, et mul oleks au sinuga ühel päeval kohata, Printsess.
Aga vahepeal, võta vastu mu suudlus.
Armukade.
Ma teadsin!
"Et saada Minimoy'de maale, usalda Shakespeare'i."
Shakespeare? Mis hõimust tema veel on?
Maja on siin, lõuna on sinna poole.
Puu, haldjas, kuu.
Kõik on seal. Alfred, me leidsime selle!
Oota korra, noormees.
Arthur, mitu korda ma pean sulle ütlema,
et ma ei taha, et sa selles toas mängiks.
- Vabandust. Olge lahked. - Aitäh.
Vanaema, kes need mehed on?
See härra väärtustab mõnda vanaisa asja.
Vanaema, ega sa vanaisa asju maha müü?
Arthur. Kardan, et meil pole muud võimalust.
On küll, vaata! See on kaart Minimoy'de juurde.
- Mis kaart? - Nad on siin!
Vanaisa tõi nad Aafrikast endaga kaasa.
Kui saame nendega kohtuda, olen kindel, et nad juhatavad meid aardeni.
Arthur, oled suur poiss nüüd, või mis?
Sa tõesti ei saa uskuda, et väiksed haldjad
jooksevad meie õuel ringi, oodates sinu külla minekut,
et and saaks koti rubiine sulle pihku lajatada?
Kuidas palun?
Ei midagi, ma lihtsalt jutustasin oma pojapojaga.
Kui teil on kalliskive, oleme me huvitatud.
Kahjuks, ei ühtegi kalliskivi silmapiiril.
Mine nüüd oma tuppa. Ja kohe.
"Mõned sõnad, võivad peita teisi, William S."
"S" nagu Socrates?
Shakespeare.
William Shakespeare.
Ei pannudki palju mööda.
Jah.
Parem kiirusta ja vali, enne kui ümber mõtlen.
- Tule. Lähme. - Vanaema...
Lähme.
300 dollarit.
See pole eriti palju, 30 aasta mälestuste eest.
Käsiraha. Kui hästi neid müün, saate juurde.
Aitäh.
- Proua Suchot? - Jah?
Äkitselt, olid nad väga libedal nõlval.
Samas, kui Davido ähvardused silmapiiril,
raskused hakkasid paigalduma
ja hukatus saabus uksele, koos võla kogujatega.
...ja menetluse tasuga, teeb see kokku 295,05 dollarit.
Kas tohin?
Siin on teie tagatis.
- Hallo, - Kullake. Ema siin.
- Kas kõik on korras? - Jah. Teeme suurpuhastust täna.
Uskumatu, kui palju vana kola siin igal pool vedelemas.
Aga tänu vanaemale, viskasime me kõik välja.
Arthur, ära aja oma vanemaid endast välja.
Viskasid sa oma ema toru hargile?
Muidugi mitte, kõne katkes iseenesest.
Ta helistab kohe tagasi.
Vanaema, nad sulgesid telefoni! Kas sa ei näe, mis siin toimub?
Me kukkusime nende lõksu
ja see kahaneb iga minut,
aga niikaua kui ma elan ja hingan, ei saa nad seda maja endale.
"Mõned sõnad, võivad peita teisi."
Aga loomulikult!
Archibald oli oma pojapojale jätnud järgmise märke:
"Kallis Arthur: Vabandan, et lahkusin ilma nägemiseni soovimata.
Aga see, et sa mind ei näe, ei tähenda, et mind pole siin.
Ma läksin Aafrikasse oma sõprade juurde ja rubiine tagasi saama.
Kui sa seda loed, tähendab see seda, et ma pole tagasi jõudnud.
Aga on veel lootust, sest mu ülesanne langeb nüüd sinu peale,
kui sa selle muidugi aktsepteerid."
Ma aktsepteerin, vanaisa.
"Tore."
"Sa pead mu kindlat juhendit jälgima.
Ainult siis saad sa avada pääsu Minimoy'de nähtamatusse maailma.
Seda saab avada ainult iga kümnes kuu.
See on 10 kuud sinule ja minule."
Esimene august.
See on täna.
Öö toob häid soovitusi, Arthur. Me magame selle peale.
Homne päev toob lahenduse.
- Head ööd, vanaema. - Head ööd.
Maailm mu käes, maailm mu käes.
"Number üks: mine korstna juurde.
Kõik vahendid mida reisiks vajad, on mu kabinetis.
Loodetavasti, pole su nutikas vanaema ust lukustanud.
Aga kui ta lukustas, oled sa nutikas poiss
ja olen kindel, et nuputad midagi välja."
Arvasin, et oled duši all.
Ei. Olin elutoas, otsides oma magamistilke
ja kui sa otsemaid voodi tagasi ei lähe,
käsin ma sul terve pudeli tühjaks juua!
Mine!
Mine, mine.
Tead, ma ei taha seda teha, aga pean su luku taha panema.
Ma ei taha, et sa midagi rumalat teeks.
Alfred, mida sa teed?
Mine magama!
Kas on täiskuu, või mis?
Aitäh, Alfred.
Vanaema?
Korsten.
"Tõmba parempoolset käepide.
Nüüd pööra siibrit.
Seest leiad ühe võtme.
Alati hoia seda võtit endaga."
Alati hoia seda võtit endaga.
"Number kaks: Kohvris on skeem."
Olemas.
"Ja viis kivist sõjameest. "
"Number kolm: otsi üles gnoom, kes asub maja taga.
Tema tähistab läbipääsu."
Vajan rohkem valgust.
Olen näinud sadu kordi, kuidas vanaema seda tegi.
Pidur.
Ideaalne.
Vabandust, vana mehike.
"Number neli:
"Aseta hõimu kanvaa läbipääsu kohale
ja läbipääs avaneb täpselt keskööl.
Sa tead, kus mu teleskoop asub. Too see.
See on su transport nähtamatusse maailma."
Ja nüüd, nukud.
Alfred!
Arthur?
Jah?
- Tule minuga. - Okei.
Hei.
- Aeg minna. - Teie ei tulegi?
Ainult üks pääseb läbi
ja sina paistad olevat parim valik,
et võita Kuri M.
Maltazard.
Iialgi, iialgi ära ütle seda nime. See toob ebaõnne.
Okei.
Sinu vanaisa läks teda võitma
ja nüüd on sinu kord tema võitlust jätkata.
Aitäh au eest. Aga arvan, et oleks parem,
kui ma loovutaks oma koha, ühele teist.
Te olete palju suurem ja tugevam, kui mina.
Su süda on tugevaim relv.
Okei.
Esimene rõngas, keha jaoks...
Kolm korda...
paremale.
Teine rõngas, vaimu jaoks...
Kolm korda...
vasakule.
Ja kolmas rõngas,
Üks terve tiir...
hinge jaoks.
Palun. Uks on avatud. Saad ennast tutvustada.
- Tutvustada? - Jah.
Ja proovi veenev olla, sest sul on ainult 5 minutit aega.
Olgu. Ole veenev.
Okei.
...seal on...koos...
- Archibald? - Ei.
Tutvusta end.
Ma olen ta tütrepoeg. Mu nimi on Arthur.
Ja sina oled...?
Saimono Matrodoy de Betameche.
Selge.
Aga võid mind Beta'ks kutsuda.
Meeldiv sinuga kohtuda... Beta.
Oota korra. Ma ei tohiks võõrastega rääkida.
Sa parem identifitseeri ennast.
Lase käia.
See on äärmiselt oluline hädaseisund.
Ainult kahe päeva pärast, teie aed hävitatakse.
Millest sa räägid, noormees?
Oled naljamees, nagu su vanaisa?
See pole mingi nali, Härra Betameche.
Üks ehitusfirma tahab maad tasandada
ja kortermaju ehitada.
Mis on kortermajad?
Tohutult suured betoonist majad.
Nad katavad terve aia ja lilled lõpetavad kasvamise.
See on kohutav!
Ainuke võimalus seda ära hoida, on see, et ma leian aarde
mille vanaisa kuhugi peitis.
Siis ma saaks ehitusfirmale võla tasuda
ja midagi sihukest ei juhtu.
See on päris hea mõte. Kõik hea, kui lõpp hea. Nägemist.
Ei!
Et seda teha, pean ma teie maailma pääsema,
et saaks aarde otsimist alustada.
See on võimatu!
Lihtsalt niisama pole võimalik reisida.
Kõigepealt peab nõukogu kogunema,
siis pead oma probleemi neile seletama,
siis on lõuna vaheaeg...
Ja kahe päeva pärast on see kõik maatasa tehtud
ja te kõik surete!
Tahad siis öelda, et see on hädaolukord?
Jah ja peame kohe tegutsema,
sest su rahva tulevik on sinu kätes.
Rahva tulevik on minu kätes?
Keegi võib seda tõsiselt võtta.
Kõik on korras. Maandusin oma juuste peale.
Said hästi hakkama.
Loodan, et see oli küllalt, et neid veenda.
Betameche! Ma just alles jäin kaks ja pool aastat tagasi magama.
- Mida sa tahad? - Tahan, et sa kiire aktiveeriks.
Jah muidugi. Andestus, Teie kõrgeausus.
Aga ma tõesti olen kuninglik.
Sa oled kuninglik valu mu tagumikus, vot kes sa oled.
Kiirusta! Poiss peab kuningaga kohtuma.
Kiirusta, kiirusta. Tead, kui mina olin sinu vanune,
vaatasime kuud, et aega teada saada
ja olime alati õiges ajas.
Hakkame siis pihta..
Üks keha jaoks.
Ja me austasime neid, kes magasid.
Kaks vaimu jaoks. Jah!
Praksatasin oma selga. Vajasin seda!
Ja üks veel hinge jaoks alles!
Mis minuga juhtub?!
Sa ühined meie vendade, Minimoy'dega.
Nad juhivad su Seitsmesse Kuningriiki.
Sul aega ainult 36 tundi.
Ülehomme keskpäeval, värav sulgub jälle
1000'ks päevaks.
36 tundi. Annan endast parima.
Õnn kaasa, Arthur.
Võti. On sul võti?
Võti? Jah, mul on võti.
Olgu. Nüüd mine luku juurde.
Luku.
See peaks õige olema.
Tore, tore. Nüüd keera võtit.
- Ma kohe suren! - Jah!
Ei, ei, ei!
Teretulemast Minimoy'de maale!
See pole naljakas. Sa tõesti ehmatasid mind.
Arvasin, et suren selles...
See on uskumatu!
Mis on uskumatu?
Ma ei tea. Lihtsalt vaata mu riideid. Need on muutunud.
Võid ennast hiljem imetleda! Nõukogu ootab sind!
Tule! Järgne mulle!
Kõik need erutused ajasid mulle une peale.
Kaugele nad jõudnud on?
Nalja teed? Nad just alustasid.
Printsess Selenia.
Mu väike tüdruk.
Isa!
Vabandust!
Printsess Selenia, juhatagu sind antiikrahva vaimud.
Isa!
Jah?
Isa?
- Kus sa oled? - Siin all. See olen mina, Paps.
Mu poeg.
Tegid seda meelega, või kuidas!?
Oleks ehk võinud 10 sekundit enne klouni mängimist oodata?
Mul on siin midagi palju tähtsamat.
Sest minu missioon pole nii tähtis, või mis?
Ja ära ütle, et oled väljavalitu. Olen seda kõnet ennegi kuulnud.
Aitab! Lõpetage nääklus! Mõlemad!
Loodan, et sul on hea põhjus, et seda tähtsat tseremooniat katkestasid.
Mul on, isa! Tõin maapealse endaga ja temast just tehti Minimoy.
Kes see maapealne on?
Ta nimi on Arthur. Ta tuli meid ebaõnne eest hoiatama
ja meie rahva tulevik on...
Meie suurel ebaõnnel on nimi... Kuri M...
ja me ei vaja seda Arthur isikut.
Kui kuningliku verega Printsess,
meie rahva kaitsmine on minu ülesanne.
Jah, aga...
Kullake...
Saab ta hakkama?
See liigub.
Kohe käes, kohe käes.
Näed? Said mis tahtsid. Oled liiga ülbe.
Niikaua kui printsess hinge tõmbab, peaks me selle noormehe üle kuulama.
- Kust ta pärit? - Tibidele meeldib ta soeng.
- Ta on unelmate poiss. - Nii kuum.
- Ta on lahe, või kuidas? - Tavaline.
- Mu alandlik lugupidamine, Printsess Selenia. - Kes talle mu nime ütles?
Mu alandlik lugupidamine, Printsess Selenia.
Mu alandlik lugupidamine, Teie kõrgeausus.
- Jah, mu lugupidamised... - Arthur!
Rõõm sinuga kohtuda.
Olime su vanaisa Archibald'iga head sõbrad.
Miro, jäta ta rahule. Sinu nõudlus? Me kuulame.
Asjad on sihukesed: Ainult kahe päeva päras
tulevad ühed mehed ja lõhuvad mu maja, mu aia, mu maailma
ja teie maailma.
Ja sina...tervelt kaks ja pool millimeetrit sind...
tulid meid päästma, või mis?
Ainuke võimalus neid peatada, on neile võla maksmine.
Sellepärast mu vanaisa teie juurde kolm aastat tagasi tuligi.
Ta otsis aaret ja ma tulin ta ülesannet lõpetama.
Su vanaisa oli tähelepanuväärne isik.
Ta õpetas meile väga palju asju.
Tema oli see, kes näitas Miro'le kuidas rakendada pilti ja valgust.
Siis ta lahkus ühel päeval, et otsida oma kuulsat rubiini.
Mis meie vennad Bogo Matassalai'd olid need talle tänuks andnud.
Ta mattis need meie maale hoiule,
aga nagu sa eeldad, kui tal oli vaja neid leida,
ei leidnud ta neid.
Rännates läbi meie seitsme maa,
ta lõpuks leidis selle.
Sügaval Necropoli linna keskel,
kus valitseb ülim...
Kuri M.
Ja kahjuks, keegi pole kunagi keelatud maast tagasi saabunud.
Nii et...
Nii et sa ikka tahad oma suurele seiklusele minna?
Mu vanaisa pole surnud! Olen selles kindel.
Ma leian tema ja aarde,
isegi kui ma pean selle rabama...
selle armetu Maltazardi käest.
Keegi on seal väljas.
- See on õnnelik Gondolo, kaarditegija. - Ta ei paista eriti õnnelik olevat.
Arvan, et ta vajab uut hüüdnime.
Seis!
- Mis on, Arthur? - Sire, vaata sinna.
Paistab, et koore tükid kukuvad. Arvan, et see on lõks.
See on värvitud kanvaa.
Mu vanaisa tegi seda Aafrikas, et end metsloomade eest kaitsta.
Aga me pole metsloomad
ja me ei jäta ühte õnnetut elundit surema.
Võta, tee ennast kasulikuks.
Jumal küll, Gondolo.
Selenia.
Jah. Võta rahulikult, Gondolo.
See on lõks.
Mis need on?
Jumal küll! Seide'd on tagasi.
Sääsed!
- Arthur! - Sulgege värav!
Rünnakule!
Lase teda! Mine lase teda!
- Lähme! - Tulge, mehed!
See pole katse!
Kirss on tulekul!
- Tulistamiseks valmis! - Aeg moosi teha!
Ettevaatust!
Järgne mulle paleesse!
Kiirusta isa!
Jah, jah. Ma tulen.
Palun vabandust. Ma olen nii saamatu.
Hea ajastu. Ma mõtlesingi just jalgu sirutada.
Isa, mine varju.
Ei tule kõne allagi! Kuninga kohustus on oma saatust silmitseda
ja kui ainult 1 inimene veel elus, olen see mina.
Arthur!
- Mul võibolla idee. - Tore. Ma kuulan.
- Võta see. Ma lähen toon oma kodulooma. - Kodulooma?
Mööda!
See ei tööta.
Härrased, on peegelduse aeg.
Ettevaatust! Seinad on lõksud. Järgnege mulle.
See oli Gondolo eest.
Okei, Romeo ja Julia on sääskedele maiuspala.
Hoia teda. Aga ei miski saa nende armastust üksteise vastu purustada.
Mulle ei meeldi sead teha, aga neile ei meeldi lahus olla.
Kui ma vilet puhun, lase Romeo lahti,
et ta saaks tagasi oma Juulia juurde. - Okei.
Lähme!
Ohh ei.
Hei.
Meil saab lõbus olema.
Tere tulemast...
Olgu, hakkame pihta.
Lase käia!
See ei tohiks autoga sõitmisest keerulisem olla.
Oota!
Ettevaatust!
Arthur, lõpeta mängimine. Võta asja tõsiselt.
See on signaal. Lenda nüüd, pisike.
Ei, sa jobu!
Ei ole söögi aeg!
Ei, mitte pragu! Mitte pragu!
Okei, tagasi sadulas.
Täpselt nii. Saan hakkama.
Sind just pandi "X" nimekirja.
Juba parem, lähme teeme nüüd ära.
Kui vapper ta on, kui kangelaslik.
Uskumatu kui sarnane ta minuga. Temast saaks sinule hea kaaslane.
Isa, olen juba küllalt vana, et ise enda eest hoolitseda.
Unusta ära, unusta ära.
Kes on järgmine?
- Ohh ei! - Ooo jah!
- Betameche! - Arthur?
- Tee midagi! - Pea vastu, Arthur. Ma tulen.
Milline kingitus ta küll on.
Kui järele mõelda, siis ta tõesti meenutab sind.
Kõik korras? Midagi pole murdnud?
Ma pole kindel. Mul pole tagumikus mingit tunnetust enam.
Ainult üks küsimus: Kust sa niimoodi lendama õppisid?
- Vanaisaga sõites. - See klapib.
Mogoth, tee must kuningas.
Olles teadmatuses, läks see üsna hästi.
Valmistuge tunnistama Mogoth'i raevu.
Me ilma printsessita ei lahku.
Võime teha seda kergel viisil või raskel viisil.
Või minu viisil.
Olgu, kutid. Kolmeni loendamisel.
- Miks kolmeni? - Nii me lihtsalt teeme.
- Miks mitte viis? - Oled sa uus siin?
Neljakesi ründate ühte naist! Kas teil häbi pole?
- Ei. - Norige omasuurustega tüli.
Iialgi!
Elagu kuningas!
Mu tütar...
Mu laps. Ma pean midagi tegema. Kata mind!
Aitäh.
Võimsuse mõõk.
Sa rumal laps.
See on ime!
Okei. Aitab nüüd!
Põlvili nüüd ja paluge printsessilt andestust.
Bruce?
Mordecai?
Ütlesin, põlvili ja paluge printsessilt andestust.
Palume andeks.
Nüüd palute andeks? Mille eest andeks?
Andeks, tead küll, et üritasime sind ja teisi tappa.
Mõtlen selle üle järgi.
See on mu tütar. Täpselt nagu ta ema.
- Sa võitlesid nagu prints. - Aitäh.
See mõõk tundub nii kerge olevat. Kõik tundub nii kergena.
Muidugi, see on võlumõõk.
See on juba aastaid kivi sees olnud ja sina oled see, kes selle vabastas.
- Tõesti? - Jah, mu sõber.
Sa oled nüüd kangelane. Kangelane Arthur!
Mis tähendab kangelane?
Kangelane Arthur!
Elagu kangelane Arthur!
Isa. Nüüd kui mõõk on kivist vabastatud, peame kähku tegutsema.
Ma sooviks luba oma ülesannet jätkata.
Kahjuks pean ma sinuga nõus olema, mu laps.
Aga ainult ühel tingimusel.
Millisel tingimusel?
Arthur on vapper ja ta süda on puhas.
Ta tuleb sinuga kaasa.
Kui see on su soov, isa.
Hästi tehtud, Arthur.
Olen kindel, et teist saab suurepärane meeskond.
Tee on puhas.
Oled kindel, et ei unustanud midagi?
Jah. Lase aga lahti.
Isa, peame me tõesti Betameche kaasa võtma?
Isegi, kui su vend on veel noor, on ta ühel päeval küllalt vana...
Arthur.
Kui sa järsku kohtud ühe väikse, prillidega mutiga,
kes vastab nimele Mino oma reisil, siis ta on mu poeg.
Ta on juba kolm kuud kadunud.
Võid minuga arvestada.
Suur tänu, Arthur.
Kuule kangelane, läksime.
Hei, oodake mind!
Te võiks vähemalt mind oodata.
Oodake! Teie jalad on pikemad.
Ma olen lihtsalt pisi-Minimoy.
Ma tõesti loodan, et nad kuhugi lõksu ei kuku.
Magasin nagu kivi.
Arthur, aeg ärgata.
Selenia. Anna andeks, et sind Printsess Jäme'ks kutsusin, okei?
- Kas me võiks natuke aeglasemalt? - Ei mingil juhul.
Ise süüdi, et toppisid koti endal täis, nagu "gamallus".
Pakkisid ainult natuke kõike. Tead küll, igaks juhuks.
- Mis "gamallus" on? - Nagu "pachymollet", ainult palju suurem.
- Ja kuidas "pachymollet" välja näeb? - Selline!
On järsku sul seal midagi, mis "pachymollet'ide" vastu aitaks?
Ära muretse, mul on 300-funktsiooniline taskunuga.
Topelt nuga, klambrid, seebimullid, mängutoos
ja kui asjad väga tuliseks muutuvad, ventilaator.
See on päris käepärane.
Siis on veel klassikalised funktsioonid, nagu "tulipan", "matchet",
"sunjink", vilistaja, uuristaja,
Ega sul seal pole midagi, millega su keelt välja lõigata?
Ei, aga see on sinu eriala, kas pole?
Seis!
Jookske, minu märguande peale.
Nüüd!
Siin me olemegi.
Vaata seda kohta.
Nad on nii palju uut ehitanud, et ma vaevalt tunnen midagi ära.
On keegi kodus?
Mitte paljud pole siit läbi käinud.
Kui oled kord proovinud, siis sa mõistaks, miks.
- On keegi kodus? - Vabandust.
Oh, ei. Vabandust, eksitasin sind kellaga.
Ma ei taipand, et sa tegelikult elus.
Hei, oota korra. Oled sa loll?
Mida sa omast arust teed, koputades mu klientide peale?
Ega pole just nii, et mul neid palju oleks.
- Hallo, olen Printsess Selenia. - Ma tean seda.
Ja see on su loll vend.
Ja kes see kolmas naljamees, kes mu klientidele muudkui koputab?
Mu nimi on Arthur ja ma otsin oma vanaisa.
Ma transportisin su vanaisa paar aastat tagas.
Üks vana ekstsentriline hull, kes lausa nõudis, et
teda sügavale Seide territooriumile transporditaks.
Necropolis.
See on tema, mu vanaisa ja täpselt sinna me minna tahamegi.
Kõik müüdud.
Necropolis, muidugi. Miks mitte ka kuule?
Me ei küsinud sinult kuud, küsisime kolme piletit Necropolisse.
On sellest küllalt selge?
Arthur!
Arthur, sa lõhkusid mu ukse, et võtit varastada?
Vasta mulle, Arthur!
Milline töö... Siia poole.
Lase käia. Muudkui liigume, kuni me veel noored.
Jah, see on leht. Astuge aga edasi.
Hei, see pole kaunistus. Sul läheb seda vaja.
Hüvasti, kullake.
Auto?
Mida see siin teeb?
Necropolis. Hakkame pihta.
Siin see ongi.
See on lahe.
Mul veel üks samasugune, roosa. Tahad näha?
Beta, meil juba küllalt valgust siin.
Arthur?
Kuhu me täpselt suundume?
Me oleme siin ja läheme siia.
Jumal küll, ma tean kus see on. Täpselt veetorni all.
Suur veepaak, selle väljendamatu... kätes.
Nüüd hakkan mõistma.
- Kellest sa räägid? - Kõige kurjemast kurjem.
Maltazard.
Püha küüraka gullybar.
Kas keegi ei õpetanud sulle suu pidamist?
Mul tõesti kahju.
Arthur!!!
Vanaema?
Ja me lendame!
Arthur?
Kui pikk sõit on?
Päris lühike, kui suudame ebameeldivaid kokkupõrkeid vältida.
Mida sa silmas pead, ebameeldivaid kokkupõrkeid?
Mulle meeldib palju rohkem, kui see seisma jääb.
Meil pole aega.
Kui tahame neid rubiine leida, peame liikuma hakkama.
Vesi!
Tee midagi, Arthur! Saa meid siit minema!
Paistab, et te peate hoopis mind aitama.
Mul on paadis auk.
Minimoy'd ei oska ujuda.
Tulen teile järgi. Olen kohe seal!
- Arthur, palun! - Ma tulen. Ma tulen.
Ma tean seda jõge.
Kõigepealt pööre paremal, siis järsk pööre vasakule.
Minimoy'd ei oska ujuda.
Seda oleks olnud kasulik teada.
Näed, ma ei hüljanud teid.
Tore, nii et selle asemel, et kaks upuks,
upume me kolmekesi kõik koos.
Keegi ei hakka uppuma, Selenia.
Ega sa lase väiksel jõel end hirmutada, või mis?
See pole jõgi, mida kardan. Vaid see!
Arthur, oled sa kunagi sihukest mõõka visanud?
See ei tohiks noolte loopimisest raskem olla.
Betameche, sina esimesena ja Selenia, sina järgmisena.
Sinu kord, Selenia.
- Betameche, kiirusta. - Ma ei saa, ma libisen.
Selenia!
Oleme ohust väljas.
Mitte päris!
Tule nüüd, Arthur. Kiirusta. Meil pole tervet päeva aega.
Ma tulen.
Anna mulle käsi.
Arthur, sa olid fantastiline.
On juba niigi raske ilma abikaasata,
ma ei tea kuidas ma ilma Arthur'ita küll üle elaks.
Olen kindel, et ju ta korraks lihtsalt peitu jooksnud.
Kõik need sündmused on teda kindlasti häirinud.
- Jah. - Ma ei usu, et ta kaugele jõudnud...
...ja me teeme kõike, et teda leida, proua.
- Okei. - Võid meiega arvestada.
Mis see oli?
- Inimesed. - Tõesti?
Jah. Mõnikord on nii terve päev otsa.
Kurat, kaart on täiesti läbimärg.
Kuidas me nüüd peaks tee sinna leidma?
Kasutama päikse asukohta teejuhiks kui see tõuseb,
aga seniks otsime magamiseks kohta.
Ja vaata, et midagi hubast leiad, Selenia, sest mul kõik valutab.
Beta, kui veelkord hädaldad, võid sa bullmunch all magada.
Mis on bullmunch?
Nagu gamallus, ainult palju, palju suurem.
- Beta, ma vajan su nuga. - Otsekohe.
Vaatame nüüd, kuhu ma selle panin...
Vabandust.
Anna see mulle, Beta. Enne kui sa kellelegi liiga veel teed.
Oota korra, ma alles sain selle.
- Ma just sain selle sünnipäevaks. - Vana sa oled?
Olen 299 ja pool. Olen peaaegu täiskasvanud.
- Kui vana Selenia siis on? - Peaaegu tuhat aastat vana.
- Tuhat aastat vana? - Talle meeldib teeselda, et on vanem.
Ta sünnipäev on kahe päeva pärast.
Kuidas see töötab? Käes.
Mis tal plaanis?
Ta teeb voodit.
Olen kurnatud.
Head ööd.
Paistab, et tal magamisega probleeme pole, või mis?
- See normaalne, ta veel noor. - 300 aastat noor, pole paha.
Nii hea.
Aga sina?
Saad sa tõesti kahe päeva pärast 1000'de aastaseks?
Jah ja kahe päeva pärast,
võtan isalt ameti üle ja hakkan Minimoy'de järele vaatama,
kuni tuleb aeg, et mu enda lapsed
saavad 1000'de aastaseks ja võtavad minult ameti üle.
Selline on traditsioon.
Head ööd...
...Arthur.
Head ööd, Printsess.
Arthur!?
Tulge nüüd. Aeg ärgata, poisid.
Meil pikk teekond täna ees.
Hallo! Ma ütlesin, et ärgake!
Okei, pean taktikat muutma.
Tulge nüüd, duši alla.
- Seda kutsun alles jämedaks äratuseks. - Ole õnnelik,
ta mind niimoodi iga hommik äratanud, viimased 300 aastat.
Need on isegi paremad, kui eelmised.
Võta, proovi.
Päris maitsvad. Mis need täpsemalt on?
- Kiili munad. - Rõve!
Hei, tule ja vaata seda.
See on kohutav.
Ju kui selle nurga alt näha, siis tõesti on see vähem veetlev.
On kellelgi õrna aimu, milleks seda kasutatakse?
See on niisutus süsteem. See transpordib vett...
- Vett, rohkem vett? - Mul tõesti kahju.
- Mul polnud õrna aimugi... - Oota, oota, oota korra.
Tahad öelda, et see olid sina kes selle koletuse ehitas?
Jah, aga tahtsin ainult rediseid kasta. Vanaema armastab rediseid.
Mida? Tahad öelda, et te tegelikult sööte neid jälke asju?
Loodame, et su leiutis Kurja M kätte ei satu.
Muidu, mul päris hea idee, mis ta sellega teeks.
Puit!
- Ettevaatust! - Mu kõrred,
nad varastavad mu kõrsi.
Niikaua kui nad neid minema viivad, teevad nad meile teene.
Proovi enne mõelda, kui räägid, Betameche.
Kuri M teab väga hästi, et Minimoy'd ei salli vett...
ja su sõber Arthur siin,
varustas teda, mõttes sellega vett transportida.
- Kuhu sa arvad, et ta vee saadab? - Meie külla.
Arthur, kuhu sa lähed?
Parandama kahju, mida olen koostanud.
Ma ei suuda teda uskuda. Inimesed on tõesti hullud.
Tean, et see kuuldub pöörasena, aga arvan, et Arthur'il on õigus.
Nad peavad kõrred Necropolisse viima ja meid koos kõrtega.
Sul on õigus, see kuuldub pöörasena.
Tõesti tore sinust, et minuga kaasa tuled.
Kardan lihtsalt, et teed midagi rumalat, kui mind läheduses pole.
Hei!
Beta, kiirusta!
Hakkab jälle pihta.
Kas sa vähemalt tead, kuhu need veeteed suunduvad?
Ei, aga nagu igal juhul, kõik jõed ja veeteed kohtuvad kuskil.
Sul alati sihukesed hiilgavad ideed.
Hoidke kõvasti kinni.
Vihkan ühiskondlikku transporti.
Hallo.
Hei, semud. Mida te seal all mängite?
Kui Seide'd meid esimesena leiavad, pole meil seda sulle võimalik öelda.
Seide'd?
On sul probleem?
Jah, on küll. Töötan 15 tundi päevas.
Tahad, et kahekordistaks selle?
Ei, ei, kõik korras, mees. Sina oled boss.
Liiguta end. Ülemus ootab.
Jah, suur boss. Muidugi, "No problemo."
Kahekordistada? See on matemaatiliselt võimatu.
Mida iganes teete, ärge enne liigutage, kui teile järgi tulen. Selge?
No problemo.
Kus need su põgenikud on?
Sulle nad meeldivad, peitsin nad mega-diskreetsesse kohta.
- Päris lahe, või mis? - Jah, ja mega-diskreetne, nagu ütlesid.
Kes tahab džinni kokteili?
- Jah, palun. - Jah, jah, jah.
Muidugi. Aitäh.
Hei, Jack. Täida klaasid. Need on minu kulult.
Vesiroos ja männi okkad, segatud oivaliseks puljongiks.
Kõik, soovige midagi.
Elagu Seitse Kuningriiki.
Münt-värske.
Jah, tabas täppi.
Džinni kokteil toob alati õnne.
Vabandust, Seitsme Kuningriigi terviseks.
Niikaua kui olete minu juures, pole teil midagi karta.
Mina olen siin ülemus. Mu nimi on Max.
Hei, Max.
Ja sina, noor daam, kes sina oled?
Selenia, Keiser Sifrat Matradoy tütar.
Nimekirjast viieteistkümnes, Esimese Kuningriigi kuberner.
Rõõm sinuga tutvuda, tüdruk.
Jack, sama jälle.
Hei, jou Easylow.
Jah, boss?
Pane pidu käima.
Saab tehtud.
Selenia... saad sa tõesti 1000'de aastaseks?
Jah, kui loendad Selenielle õitsemis-aastaid.
Selenielle on kuninglik lill.
Okei, Selenielle'd. Kui vanaks see mind siis teeks?
- Umbes sama, nagu mina. - See on hämmastav.
Nii et enne, olid sa kah minusugune väike tüdruk?
- Mida? - Ei, mõtlesin, mina olen poiss, muidugi.
Aga olid sa väike tüdruk, nagu teised väiksed tüdrukud?
Ei, ma sündisin sihukesena
ja ma pole kunagi Seitsmest Kuningriigist väljaspool käinud.
Ma hea meelega viiks sind ükskord, oma maailma.
See on Maltazard?
Ei, sinu õnneks. See ainult Darkos, ta poeg.
Hei, Darkos, milline au.
Hea ajastus. Siin päris lahe õhkkond täna õhtul.
Näen jah.
Organiseerid pidusid, ilma sõpru kutsumata, või mis?
Ei mingil juhul. See polnud planeeritud.
Lihtsalt improviseerisin natuke, uute klientide heaks.
Uued näod?
Hoiata mind, kui ta siiapoole tuleb.
Hei, Darkos. Mis teoksil?
Selenia, mida sinusugune kena printsess sihukeses kohas teeb?
Astusin läbi, et tantsida.
Noh, eks tantsime.
Darkos, kullake. Ma pigem sureks, kui tantsiks sinuga.
Su soov on minu käsk, Printsess.
Meeldetuletus: keegi pole minu vastu lugupidamatu.
Easylow, pane see koht kiikuma.
Võtke nad kinni!
Saan su kätte!
Arthur, ettevaatust!
Hei, neil päris hea võitlusvaim. Vaatame, kas neil rutiini kah on!?
Arvan, et lähen kutsun abiväe.
See kutt meeldib mulle.
Kolm ühe vastu? Vaadake seda funktsiooni.
Kui armas sinust.
- Poleks vaja olnud. - Tõesti? Soovin, et poleks.
See mu tüdruk.
- Püha gullybar, sa ehmatasid mind! - Mida sa siin teed?
Kaotasin oma noa. Pean midagi muud leidma.
See pole hea.
Mu nuga!
Vot see on meelelahutus!
Easylow, aeg sulgeda, ma arvan.
- Sööstke! - Sööstke mu perse!
- Liiga pime! Mordecai! - See on mu jalg.
Ai, üks neist hammustas mind.
Kas keegi võiks tule põlema panna?
Tulge, järgnege mulle,
kui tahate siit minema pääseda.
Vaata, kui lähete seda teed, reisite ohutult.
- Võibolla. - Tore.
See on Max'ilt.
See viib teid otse M'i majutusse.
Ma tõesti rõõmus, et ma pole teie.
Kaduge kõrvale!
Leidke...nad...üles!
Mis oli see ebamaine karje?
Ainult Darkos, viskamas natuke tuju turtsakust.
Arvad, et Max suudab teda kaua kinni hoida?
Max on tõeliselt sile kõneleja. Arvan, et võid temaga arvestada.
Tulge, lähme nüüd.
Jah, muidugi. Kuidas saad üldse mõelda, et teda usaldada...
Ära hakka pihta, Betameche. Jätka kõndimist ja ole vait, palun.
Hei, mis urin see on?
Mis urin? Ma ei kuule midagi.
Lõpeta, Selenia. Tean, et ütled seda ainult, et mind judisema panna.
- Ütle nüüd, mis see oli? - See oli lumeinimene.
Nad urisevad, et sa nad üles ajasid.
- Nüüd ta sööb su ära. - Lumeinimene? Tõesti?
Samas kui Arthur lähenes Kurja M paleele,
oli ta vanaema vastu võtmas...
...kõige ootamatut üllatust.
Jah, see tõesti on üllatus.
Kus Arthur on?
See ongi see.
Tulge, poisid,lähme nüüd.
- Teie järgi, Selenia. - Printsessid esimesena.
Mängite ainult härrasmeest, kui see teile sobib, või mis?
Noh, printsid teisena.
Ju on minu kord nüüd.
Mida silmas pead, et ta on kadunud?
Iga õhtu rääkisin talle jutte, vanaisa seiklustest Aafrikas
ja eile õhtul, rääkisin talle Minimoy'dest.
Mini mis?
Mida nad teevad?
Ju nad viivad meistrile toitu. Järgneme neile.
- Arvad, et ta on seal? - Jah.
M-m-m-mida me teha kavatseme, Selenia?
Ma rikun tal lõunasöögi ära.
Talle ei saa see meeldima.
Aga...
Siitmaalt eraldub meie tee, Arthur. Pean sellega üksi tegelema.
Mida sa selle all mõtled? Arvasin, et oleme meeskond.
Noh, meeskond on lõhenemas.
Sina lähed oma aaret otsima ja mina hoolitsen M'i eest.
Kui olen edukas, siis kohtume siin.
Ja kui sa nurjud?
Kui ma peaks nurjuma, pärandan oma jõud sulle.
Mis sellega öelda tahad?
Ole hea kuningas.
Aga... me peame...
Selenia...
Ma veetsin päevi, et seda mõõka täiuslikuks poleerida.
Ma tunneks selle hääle ükskõik kus ära...
ja kes muu oleks suutnud seda kivist eemaldada...
peale sinu, Selenia?
Mul rõõm sind näha, Printsess.
Samad sõnad. Sellel moel, saan ma sind oma enda kätega tappa.
Miks nii palju viha?
Sest sa reetsid enda rahvast,
tapsid kogu elanikkonna ja sidusid ülejäänud orjusesse.
Sa pole muud, kui koletis.
Ära räägi koletistest,
ega asjadest, milles oled teadmatu.
Vanasti, kui mind teati Hea Maltazard'ina,
Heldekäeline Maltazard. Tema, kes Valvab ja Kaitseb.
Ma sisendasin usaldust ja enesekindlust, et kui põud tuli,
mis kestis 1000 aastat,
olin see muidugi mina, keda saadeti ristiretkele,
et vett tuua.
Aga ka kõike saaki, mida koristada oleks suutnud.
Vallutaja Maltazard.
Kuidas nad kiitsid ja aplodeerisid mind, kui ma lahkusin.
Aga ma astusin silmitsi vastu raskusi, päris üksinda...
Vaenulikud maad, metsikud elajad,
verejanulised hõimud,
hiilisid reostatud platoo sügavustes,
kuhu isegi inimesed ei julge minna.
Aga ma elasin kõik selle üle
ja olles ülesandega valmis, naasin ma oma külla...
Kangelane Maltazard!
Ometi polnud kaua, kui haigused ja nõidused,
millega ma oma reisil kokku põrkasin,
hakkasid mu keha moonutama.
Hirm levis läbi rahva... Reostuse hirm.
Rahvas lõpetas minuga rääkimise.
Nad ristusid tänava, kui ma lähenesin...
ja üsna varsti, sai minust Maltazard, Kuri...
M.
Ajaloo raamatutes on natuke erinev versioon salvestatud.
Seal on kirjas, et kui sa naasid oma reisilt,
pidutsesid sa kuude kaupa...
Iga päevaga vajusid enam vihasse ja masendusse,
kuni hakkasid seltsima kõige hullemat tüüpi sitikatega...
Isegi mürgilistega, nagu üks teatud kena, noor...
-...mardikas. - Vaikust!
Sina andsid oma jõud talle, tema andis oma jõud sulle.
Sellest on küllalt, ütlen sulle.
Ma olin noor.
Noh, kui sa ei oska ennast vaos hoida, poleks sa pidanud järele andma.
Jah, ma tean.
Lasin ennast käest ära ja see on tõsi, et ta varastas mult suudluse...
Üksainus suudlus, mis rikkus kogu mu elu.
Järgmine kord vali oma sõpru paremini.
Järgmine kord saab mu kaaslane olema kõigist kaunim.
Tema, keda olen jälginud õitsemas, nagu ühte õrna lille
ja keda olen kaua korjata unistanud.
Ettevaatust, õrnadel lilledel võib okkaid leiduda.
Jah ja ainult sellel armsal lillel on võim mind vabastada
loitsust, mis mind seob
ja muuta mind jälle iseendaks.
Ainult printsessi kõige esimesel suudlusel on võim...
- Vabandust, söör. - Kes julgeb mind häirida?
See on Bruce, söör. Mul uus mask.
- Räägi. - See on lõks.
Ta tõi endaga maapealse kaasa, söör.
Tema oli see, kes vabastas saatuse mõõga.
Nad tulid teie rubiinide järgi, söör.
Noh, Selenia. Sa oled nutikam, kui arvasin.
Aitäh.
Sa oleks võinud mu elu päästa. Aga valisid, et mitte.
Ära arvesta, et sinu elu säästan.
Ära muretse, Selenia, Sa ei sure otsekohe.
Sa lihtsalt kannatad natuke enne,
vaadates oma rahva purustamist.
Jäta mind rahule!
Lase mind lahti!
Ma teadsin, et poleks tohtinud teda mu ema juurde jätta.
Ei, see pole vanaema süü.
Sellest ajast saadik, kui isa kadus, on ta vrakk olnud.
Noh, mida me ootasime? Oleme kuid ära olnud...
Ja see oli sellel ööl,
kui Arthur'i ema ja isa nõustusid,
et ei mingid rahalised probleemid,
hoia neid Arthur'ist enam kunagi lahus.
Peame siit välja pääsema, Beta. Peame midagi välja mõtlema.
- Ma mõtlen, Arthur. Ma mõtlen. - Kuidas on võimuga, mis mulle andsid?
- Ma ei tea. - Mis mõttes ei tea?
Tema kägistamine ei tee midagi head.
Lisaks, parem säästa oma energiat, kui tahad süüa.
Mida sa sellega mõtled?
Kui tahad siin all süüa,
pead neile iga päev midagi uut õpetama.
Muidu, sa nälgid. See on mõistlik, täiesti mõistlik.
Teadmine on tõeline rikkuse allikas, kas pole?
Missuguseid asju nad soovivad teada?
Ükskõik mida.
Elementaarsetest füüsika seadustest, kuni ranniklaste käitumismustriteni.
Isegi kuidas aiauba keeta.
Õpetasin neid kirjutama.
Ja värvima... Eriti tohutuid kanvaasid
ja rakendada valgust, peeglite abil...
ja kuidas vett ühest kohast teise vedada.
Jah, see on tõsi, aga kuidas sa seda kõike tead?
Sest mees, kes kõik need suurepärased asjad leiutas...
on mu vanaisa.
- Arthur? - Vanaisa!
Mu tütrepoeg!
Ma ei uskunud sind enam kunagi näha.
Las ma vaatan sind.
Kus oled alles kasvanud!
Tundub rohkem, et olen kokku tõmbunud.
Jah, see on tõsi. Ja kuidas su vanaemal läheb?
Ta on hädas.
Igatsen teda nii väga.
Noh, aga sinu abiga, olen kindel, et saan tagasi ta juurde.
Archibald. Mäletad mind?
Betameche? Oled see tõesti sina?
Rõõm sind jälle näha.
Kuidas su isal läheb, üllal kuningal?
Ta on tõsises hädaohus.
Ja su õel, võluval Printsess Selenia'l?
- Selenia? - Selenia?
Ma nurjusin, Arthur.
Mul kahju.
Kõik on kadunud.
Ei. Niikaua kui oleme veel elus, pole midagi veel kadunud.
Sa oled lootust nii täis.
Sa ei tohi kunagi lootust kaotada.
Vaata mind.
Ainult eile veel olin väike, üksildane laps...
ja täna, noh, tutvusin printsessiga.
Õnneliku printsessi,
sest ta lõpuks leidis oma Võluva Printsi,
Aitab küll, te kaks armulindu. On etenduse aeg.
- Kui sa ainult hooliks... - Värav avatud, boss.
Jumal küll, kui ainult mõelda, et mina õpetasin neile kõike
ja nad kasutavad seda meie vastu.
Ja ma mõtlen, et see olin mina, kes neile kõrred andis.
Vaata, see on Mino. Miro poeg. Ta ikka veel elus.
Aare.
Archibald, milline rõõm sind jälle näha.
Rõõm on ainult sinupoolne.
Archibald. Kas sa pole uhke, millise suurepärase kasutuse ma leidsin...
sinu teadmisest?
Paistab hea struktuur olevat.
Kahju ainult, et selle ainuke otstarve on Minimoy'sid uputada.
Oh, ei. Mitte ainult seda.
Me uputame, pihustame
ja hävitame nad... igaveseks.
Nad surevad piinas, minu nimi nende huultel.
Vaata, loe mu huuli.
Mal...ta...zard.
Sa tõesti oled üks koletis.
Võibolla, kuid ma ka tean, kuidas üllas olla.
Te olete vabad.
Näed? Peate ainult mööda tunnelit minema
ja olete üsnagi varsti kodus.
Nii kui tunnelisse läheme, sa uputad selle.
Mu vaene Selenia, milline väändunud vaim sul on.
Laske käia, kiirustage, enne kui meelt muudan.
- Sire? - Mis nüüd?
Tohiks ma Teie Kõrgeaususelt enne surma, ühte viimast teenet paluda?
Mulle see poiss meeldib. Mis on see teene?
Ma sooviks oma ainukest hinnatud omandust...seda käevõru...
oma sõbra Mino'le anda.
Lubatud.
Su isa saatis mu. Ma päästan su siit.
Sa pead täpselt keskpäeval oma asukohast märku andma.
Oma asukohast märku andma? Aga kuidas?
Kasutades peegleid, Mino. Peegleid.
- Jah, p-p-p-peeglid. - Aitab küll.
Kannatus on ainuke asi, millel on mul piirid.
Täpselt keskpäeval.
Ma luban teile kolm minutit edumaad.
- Loodan, et ta... - Meil aeg otsa saamas. Kiirusta!
- Darkos. - Jah, isa?
Valmistu vesivärava avamiseks.
Tulge, tulge!
Kas mingit näkitsemist ei leidugi?
Mulle meeldib hea etenduse ajal, midagi näkitseda.
Oota korra.
Ma arvan, et ma siit enam edasi ei jõua.
Vanaisa, tule, kiirusta.
Mine ilma minuta ja hoolitse oma vanaema eest.
Ütle talle, et mul kahju.
Tule, vanaisa. Sa saad hakkama!
Arthur, ainult mingi ime suudaks meid päästa.
Teie Kõrgeausus, mõned maiuspalad.
Oivaline. Too juurde.
Jah, meister.
Peab leiduma lahendus. Alati leidub mingi lahendus.
Ainuke lahendus on palvetada, mu lapsed.
Palvetada, et ime sünniks.
Ime.
Ime? Kus?
Siinsamas, vanaisa. Sa istud selle peal. Vaata.
Tulge aidake mind.
Laske käia, lükake!
Mis on see... asi?
See on auto. Üks Ferrari 250 GTO, 12 silindrit.
- See on sünnipäeva kingitus. - Ära ütle, et oskad sellega sõita?
Muidugi oskan, kui noor daam astuks siia poole.
Bingo.
- Kiirusta, Arthur. - Kui tahame kohale jõuda,
peame selle lõpuni keerama.
- Arthur, vesi on tulekul. - Arthur, palun.
Tehtud. See on esimest korda, kui viin ühe tüdruku sõidule.
Loodame, et see pole viimane. Gaas põhja.
Kiiremini!
Loodan, et siin pole kiirus- kaameraid või muidu kõik läbi.
Hei, mine vasakule.
Ma väärtustaks väikest hoiatust järgmine kord, kui sulle sobiks.
Okei, pööra paremale.
- Kuhu ma nüüd lähen, vasakule või paremale? - Alla.
Selenia, ma ei tunne ennast hästi.
Pea vastu. Tee on siledam nüüd.
Meie stardiloendus võiduni on alanud.
Kas paneme su uhke keebi valmis?
See pinge on talumatu.
Neil aega kuni keskpäevani, mu kuningas.
Ainult viis minutit alles ja ikka pole mingeid uudiseid.
Usu neisse, mu kallis kuningas. Olen kindel, et nad saavad hakkama.
Kuulaku jumalad sind, Miro. Kuulaku jumalad sind!
Vaata, seal on värav.
Jah.
- Jõudsime! - Jah!
Arthur, sa ei tohi meie all kokku kukkuda.
Vabandust, aga arvan, et peame välja ronima ja jooksma!
Mis? Mis mürisev hääl see on?
Pole õrna aimugi, söör. Aga mul on halb eelaimus.
Isa, see olen mina, Selenia!
Mu tütar! Nad jõudsid tagasi.
Avage värav!
Jah, jah.
Ava värav, nüüd!
- Sulge värav, otsekohe. - Ava, sulge, otsustage ära.
Kõik koos nüüd!
Said hakkama,issi. Sa said hakkama.
Oled nüüd kõikide kuningriikide vaieldamatu meister.
Taevas teab, et mind tiitlid ja austus ei huvita,
aga pean tõdema, et on tõesti hea tunne...
ülim valitseja olla!
Teeme ettevalmistusi.
Värav paistab hoidvat.
- Mitte kauaks. - Mu lapsed!
Isa!
Me igatsesime sind, isa.
Mu lapsed, te olete selle vana kuninga, kõige väärtuslikumad omandid.
Isa, ma kah igatsesin sind.
On keskpäev...
...ühe minuti pärast.
Kiirusta, sul ainult üks minut aega.
Suudame vett tagasi hoida ainult umbes tunni,
aga tean, et võime sinu peale loota.
Lõppude lõpuks, oled üks meist nüüd
ja loodan, et tead, et oled alati teretulnud tagasi.
Ja teine kettapööre vaimule.
Meie elud on sinu kätes, mu sõber.
Me arvestame sinu ja su tütrepoja peale.
Ära muretse, Arthur'il on plaan ja olen kindel, et see töötab.
Siin hakkab päris igav ilma sinuta.
Tule varsti tagasi?
Kümnendal täiskuul. See on lubadus.
Ja kolmas kettapööre hingele!
Jumal küll! Jumal küll!
Kohtume...
...kümne täiskuu pärast!
Vanaisa!
On sinuga kõik korras?
Mu vennad!
Mul sihuke rõõm teid jälle näha!
Vaata sind!
Vanaisa! Meil aeg otsas! Peame minema!
Sul on õigus.
Täpselt keskpäev ja kedagi pole näha.
Kardan, et kuigi on kena pühapäev,
hoolimata, et on meie Isanda päev, ei paista imesid juhtuma.
Nii et...
Sul on õigus, Davido. On tõesti kena, kena pühapäev.
Ma usun, et meil on pabereid, millele alla vaja kirjutada? On mul õigus?
Lähme elutuppa, seal rohkem mugavam.
Niikaua kui ma aega võidan, sa otsi aare üles.
Mino!
Mino, kus sa oled?
Mino!
See ei saa kerge olema.
Okei...
Valgust!
Lubasin teile rikkust ja võimu
ja Maltazard alati hoiab oma lubadusi.
Mitte miski ei saa meid peatada nüüd. Seitse kuningriiki on minu.
- Keegi on võimuahne. - Nii et nüüd tegi kõike ise?
Ma mõtlen muidugi, et meie.
Mida?
Vabandust, kas sa võiks öelda, mis kell on?
Ma olen kaug-nägelik.
- Keskpäev. - Aitäh.
Mu kartmatud ja truud võitlejad, laske pidustustel alustada.
Vastand nurk, 45 kraadi, sihi rubiinidele.
Arthur. Loodan, et vaatad.
Mino, sa oled parim!
Mida... mida ta teeb?
Darkos, see idioot reedab meie asukohta.
- Lase tal kiir otsekohe katkestada. - Katkesta kiir!
Vabandust.
Sest et olen kaug-nägelik, on mul ka raskusi kuulmisega.
Sa loll! Sa veel kahetsed, et ei kuula Maltazard'i sõna!
Pole midagi, tõesti. Tooge ta siia.
Ma ei meeldi sulle, kui s-s-saan kurjaks.
Muidugi saad! Näita meile.
Vaadake, kutid. Lahe kuu. See muutub suuremaks...!
Mis on see... asi?
Söör, me moodustame komitee, et arutada võimalikke lahendusi...
See on...vesi!
Isa, nad blokeerisid toru.
Isa, kas toon sulle käteräti?
A-a-aga mina, isa?
Aga sind, mu poeg, nüüdsest ma määran sind pühalikult
Imperaatorlike jõudude komandöriks.
Aitäh, isa. See lahke sinust,
aga kuidas kontoritööga oleks? Ma olen tubli numbrites.
Komandör kunagi ei lahku oma postilt.
Mino...
Tule välja.
Jah!
Veel kohvi?
Ei! Aitab kohvist. Aitäh.
Aga mulle meeldiks, kui sa paberitele alla kirjutaks.
Muidugi. Kuhu ma oma sulepea panin?
Milline kena sulepea.
Oleme küllalt aega raisanud, kirjuta alla!
Muidugi.
Ja nüüd...
...raha.
Ah jaa, raha.
Ma tahaks näha, kuidas sa sellest välja pääsed.
Siin.
Tubli, mu poiss!
Nii et, siis...
Head arved, toovad häid sõpru, kas pole nii?
Palun väga.
Täismaks.
Söör, ma pean teile nüüd, nägemist ütlema.
- Nägemist nüüd. - Nägemist.
Palju õnne!
Ära muretse, Mino. Ma hoolitsen su eest.
Nad said hakkama!
Jah! Nad said hakkama!
- Nad said hakkama! - Mu poeg!
Mu poiss...
Ma väga sooviks, et mu väike Mino seda näeks.
Ma mõistan, Miro, aga meie rahvas on ohust väljas
ja see on midagi, mille pärast tänulik olla.
Muidugi, muidugi.
Oodake. Ma arvan, et tean mis see on.
Hei! See on Mino!
- Mino! Mu poeg! - Isa!
Mu poisu. Jumal tänatud, et oled ohutult tagasi.
Palun väga, kõik hea lõppeb hästi.
Mitte päris.
Kas tohin?
Kuidas ma välja näen?
Näed suurepärane välja.
Nagu alati.
Anna andeks, et olin nii kaua ära,
aga arvasin, et saan meie rahalised probleemid lahendada ja kohe tagasi tulla.
Loodan, et nautisid oma üksindust,
sest enam ma sind oma silmapiirilt iial ei lase.
Ma pakun toosti tõsta.
Bogo Matassalai ütles ükskord Arthur'ile,
et süda on kõigest kõige tugevam relv.
- Mu lemmikroog. - Kus Arthur on?
Ta läks end korra pesema, ta hetke pärast tagasi.
Ja nüüd, kui ta mõtles oma pere- konnast ja uutest sõpradest, Minimoy'dest,
teadis Arthur, et see tõesti oli üks väga hea asi.
Ainult kümme täiskuud veel, Selenia.
Ma ootan sind.
Tõlge: Argo Lehepuu (spectatorx) s_pectator@hotmail.com